ПРО РОЛЬ ПОТЕНЦІЙНИХ МЕТОДІВ ПРИ ДОСЛІДЖЕННІ СОЛЯНИХ ТА РИФОВИХ СТРУКТУР У ДНІПРОВСЬКО-ДОНЕЦЬКІЙ ЗАПАДИНІ - Пігулевський, П.; Нікиташ, Л.; Стовас, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
У статті розглянуті деякі результати узагальнення проведених геофізичних робіт потенціальними методами при пошуках родовищ вуглеводнів нетрадиційного типу під соляно-штоковими утвореннями, в зонах концентрації малорозмірних і малоамплітудних антиклінальних і рифогенних об'єктах в Дніпровсько-Донецькій западині (ДДЗ). Узагальнення результатів досліджень потенціальними методами показує, що в межах ДДЗ виділяється три типи соленосних діапірів, які мають характерні особливості прояву в гравімагнітних полях: перші, найбільш поширені, характеризуються інтенсивними мінімумами сили тяжіння і практично не відображаються в магнітному полі; інші, зустрічаються рідше, штоки, що відбиваються локальними мінімумами сили тяжіння, до яких приурочені максимуми магнітного поля; треті, з ексклюзивною природою, які картуються поєднаними позитивними гравітаційними і магнітними аномаліями. Така різноманітність прояву штоків в гравітаційному і магнітному полях обумовлена, передусім, їх складною морфологією Узагальнення результатів геофізичних досліджень над рифогеними спорудами і сформованими над ними малоамплітудними підняттями показує, що в гравітаційному полі вони картуються лінійними, іноді ізометричними локальними максимумами сили тяжіння не високої інтенсивності. Виконані авторами зіставлення результатів раніше проведених гравіметричних і магніторозвідувальних досліджень з метою вивчення морфології соляних штоків і виділення перспективних приштокових об'єктів в комплексі з даними пошукового буріння і сейсморозвідки показало високу геологічну ефективність цих геофізичних методів. Низька вартість геофізичних досліджень методами граві-магніторозвідки істотно знижують витрати на буріння глибоких пошуково-розвідувальних свердловин.