ВИДОВЕ РІЗНОМАНІТТЯ ТА ЕКОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ДІАТОМОВИХ КОМПЛЕКСІВ З ПОВЕРХНЕВОГО ШАРУ ДОННИХ ВІДКЛАДІВ ЗАХІДНОЇ АНТАРКТИКИ (РАЙОН АРГЕНТИНСЬКИХ ОСТРОВІВ) - Огієнко, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Стаття присвячена вивченню видового різноманіття діатомових водоростей з поверхневих морських відкладів акваторії аргентинських островів у районі української антарктичної станції "Академік Вернадський. Мета дослідження — аналіз палеофаціальних умов формування діатомових комплексів і впливу різних чинників на іхній таксономічний склад і екологічну структуру. Лабораторна обробка для вилучення панцирів діатомових водоростей проводилася за стандартною методикою. Вивчення діатомей здійснювалося в постійних препаратах за допомогою світлового та сканувального електронного мікроскопів; підрахунок кількості стулок — до 600-800 екземплярів на препарат з подальшим визначенням відсоткового співвідношення кожного виду у складі комплексу. У результаті дослідження було визначено таксономічний склад та екологічні особливості діатомових, проаналізовано фактори, що впливали на формування комплексів. Видовий склад комплексів показав, що під час формування поверхневого шару (0-3 см) морських відкладів району гідрологічні умови акваторії були близькими до сучасних. Майже повна відсутність бентосу свідчить про глибини моря, більші за фотичну зону (понад 150 м). Домінування планктонних прибережноморських холодноводних і кріофільних видів і незначна кількість відкритоокеанічних теплолюбних указує на невелику відстань від берега та суворі зими із щільним крижаним покривом 7-8 місяців на рік. Температура поверхневого шару морської води в сезон вегетації діатомових становила від -1,5 °с до +3 °с із середньолітніми значеннями +0,5 ...+1,5 °с, дрейфуюча крига існувала протягом усього літа. Аналіз свідчить, що розподіл планктонних видів діатомових у поверхневих донних комплексах збігається з ареалами їхнього сучасного поширення. Це вказує на слабкі поверхневі течії й відсутність значної турбулентності моря. Можна припустити дію припливно-відпливних течій, що привносили відкритоокеанічні субантарктичні види в прибережноморську антарктичну зону. Діатомові водорості як індикатори використовуються для реконструкцій коливань палеоклімату, для дослідження кліматичних флуктуацій, пов'язаних з процесами глобального потепління, при геологічних і палеогеографічних дослідженнях південного океану. Певна фрагментарність вивченості розповсюдження решток кременистих мікрофітофосилій в донних відкладах північно-західної частини антарктичного півострова робить актуальним детальний аналіз діатомових водоростей з осадків акваторії аргентинських островів. Проведені нами дослідження розвитку діатомової флори з новим внеском у вивчення палеоклімату Антарктики протягом четвертинного часу, а також хорошим підґрунтям для подальших палеогеографічних і седиментологічних робіт.
Keywords: діатомові водорості; морські донні відклади; Аргентинські острови; Південний океан