ПОРІВНЯЛЬНА ХАРАКТЕРИСТИКА МАЙКОПСЬКОЇ СЕРІЇ КАСПІЙСЬКО-ЧОРНОМОРСЬКОГО РЕГІОНУ - Михайлов, В. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Розглянуто особливості геологічної будови і складу майкопської серії південного обрамлення Східноєвропейської платформи. Детально описані розрізи майкопської серії в Причорноморсько-Кримському регіоні, у тому числі: на північно-західному шельфі Чорного моря (св. Архангельська-21, Голіцина-1, 6, 7, 9, 12, 28); в центральній частині Кримського півострова (св. Джанкойська-1); на Керченському півострові (св. Фонтанівська-6, 12); на шельфі Азовського моря (св. Південноказантипська-3); на Прикерченській частині шельфу Чорного моря (св. Суботіна-1). Наведено порівняльну характеристику майкопської серії в таких регіонах: Керченсько-Таманський прогин, східна частина Чорного моря, Індоло-Кубанський прогин, Західне, Центральне і Східне Передкавказзя, Середній Каспій, Західний Азербайджан, Південно-Каспійська западина. Олігоцен-міоценова майкопська серія широко розвинена на південному обрамленні Східноєвропейської платформи, представлена товщею сірих і темно-сірих слабковапняковистих аргілітів, іноді з прошарками алевролітів, пісковиків, дрібнозернистих пісків, збагачених органічною речовиною (від 0,69 до 10,23 %), Сорг (2,20–16,70 %), пористість яких змінюється в широких межах – від 0,3 до 31,7 %. До неї приурочені чисельні родовища вуглеводнів, а також фосфор-рідкісноземельно-уранові родовища. У розрізі серії переважають аргіліти, кількість піщано-алевритового матеріалу не перевищує 20 %, але саме пісковики, алевроліти і піски, шари яких мають потужність від 10 до 100 м, є породами-колекторами традиційних родовищ вуглеводнів. Пачки глин товщиною 15–100 м, які їх розділяють, відіграють роль покришок. У цілому майкопська піщано-глиниста серія є регіональним екраном для колекторів, що приурочені до нижчезалягаючих утворень. Розподіл збагачених Сорг літотипів в розрізі майкопської серії має нерівномірний характер і зумовлений, в першу чергу, палеоокеанографічними факторами накопичення осадів. Можна прогнозувати кілька вікових рівнів формування осадів збагачених Сорг. Вони формують пачки потужністю від 20 до 100 м, що залягають на глибинах від 300 до 1500 м. Однак ступінь термічного перетворення порід вкрай низька, органічна речовина майкопської серії, як правило, є незрілою і має відносно невеликі температури піролізу (418–423 оС), що свідчить про неглибоке занурення вмісних порід (до 1,5–2,0 км), тоді як ГЗН розміщується на глибинах 3–6 км.
Keywords: олігоцен; міоцен; майкопська серія; вуглеводні