САМООЧИЩЕННЯ ПІДЗЕМНИХ ВОД ВІД 90SR НА ФОНОВИХ ДІЛЯНКАХ ТА ПРИ ШТУЧНОМУ ЗАБРУДНЕННІ - Шевченко, О.; Долін, В. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Головним завданням даної статті було довести значимість процесів самоочищення підземних вод за рахунок водообміну та сорбції, визначити показники самоочищення ґрунтових вод від 90Sr в умовах лише поверхневого забруднення (фонові ділянки) та при безпосередньому штучному забрудненні водоносного горизонту через свердловину. Для аналізу даних моніторингових спостережень обґрунтовано коректність застосування кінетичних залежностей І порядку (для незворотного процесу). Розглянуто процеси самоочищення підземних вод від радіоактивного забруднення: сорбцію, як функцію дисперсності водомісткого середовища, розсіювання внаслідок водообміну, розбавлення концентрації (розчинення) радіонукліду у виділеному об'ємі, фізичний розпад. Доведено доцільність представлення самоочищення як складової захищеності або вразливості підземних вод. Проаналізовано дані щодо вмісту 90Sr у підземних водах фонових ділянок, зон впливу поховань радіоактивних відходів, області живлення від ставу-охолоджувача ЧАЕС, плям первинного радіоактивного забруднення, ореолів вторинного забруднення внаслідок буріння свердловин. Визначено константи швидкості самоочищення підземних вод від 90Sr для неусталеного (швидкого) та усталеного (повільного) процесу. Встановлено, що період напівочищення не перевищує 0,5 року, константа швидкості неусталеного процесу на два порядки, а усталеного – на порядок, перевищує величину константи розпаду. Визначено показники самоочищення підземних вод від 90Sr внаслідок водообміну та геохімічних процесів іммобілізації. Рівновага процесів сорбціїдесорбції у водонасиченій зоні цілком залежить від швидкості водообміну та концентрації радіонукліду у воді вище за потоком, тобто від градієнтів концентрації.
Keywords: константа швидкості; підземні води; період напівочищення; радіоактивне забруднення; самоочищення