ОСОБЛИВОСТІ РОЗТАШУВАННЯ ТА УМОВИ ФОРМУВАННЯ КОШКАРЧАЙСЬКОГО МІДНО-ПОРФІРОВОГО РОДОВИЩА (МАЛИЙ КАВКАЗ, АЗЕРБАЙДЖАН) - Мансуров, М. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Розглянуто особливості розміщення та умови формування Кошкарчайського мідно-порфірового родовища Муровдагського рудного району. З'ясовано основні чинники концентрування мідно-порфірового зруденіння в породах габро-діорит-гранодіоритової формації. Встановлено, що структура рудного району сформувалася в результаті послідовної зміни декількох етапів деформацій, що супроводжувалися утворенням тріщинуватості в інтрузивному масиві, впровадженням даєк, переміщенням блоків по тектонічних розривних порушеннях і виконанням тріщин різними мінеральними асоціаціями. З'ясовано, що мідно-порфірове оруденіння пов'язане з широким ореолом гідротермально-змінених порід, часто з досить чіткою рудно-метасоматичною зональністю. Узагальнена колонка метасоматичної зональності в масштабах рудного району і родовищ виражена в послідовній зміні таких метасоматичних зон: кварцова → калішпатова → кварц-серіцитова → аргілізитова → пропілітова. Ґрунтуючись на структурно-морфологічних особливостях, можна сказати, що зруденіння на родовищі Кошкарчай – штокверково-прожилкове вкрапленого типу, в якому вкрапленості переважають над прожилками і жилами. Головним корисним компонентом є мідь. Вміст її в межах штокверкового тіла нестійкий і коливається в широкому діапазоні – від 0,2 до 2,5 %, становлячи в середньому 0,41 %. З ряду рудних корисних копалин, що істотно впливають на значущість родовища, слід зазначити молібден і благородні метали. У деяких інтервалах середній вміст золота становить 2,0 г/т і більше. Поряд із золотом встановлено також підвищений вміст срібла, де його значення досягає 30–45 г/т, що може позитивно впливати на загальну цінність родовища. За результатами факторного аналізу даних свердловин виявлено геохімічні асоціації, що дозволяють локалізувати області розвитку мінералізації різних стадій формування порфірово-епітермальної системи. Значення фактора Ф1 корелюють з кількістю халькопіриту, борніту і піриту, що дає підставу пов'язати геохімічну асоціацію Сu (Mo, Pb, Sb) c найбільш ранньою халькопірит-борнітпіритовою мінералізацією порфірового етапу формування рудоносної структури.Значення фактора Ф2, що відповідають асоціації Mo (Cu, Pb, Co), статистично пов'язані з вмістом халькопіриту і молібденіту, що утворюють основний мінеральний парагенезис мідьмолібден-порфірового зруденіння Проведені дослідження включень у кварці руд пірит-халькопіритової, галеніт-сфалерит-халькопіритової стадій термобарохімічними методами дозволяють охарактеризувати флюїдний режим процесів рудоутворення даного родовища. Рудоутворювальні гідротермальні розчини, за даними вивчення флюїдних включень, були хлоридно-натрієвого типу, а концентрації солей варіювали від 20 до 30 мас.% екв. NaCl. Рудні компоненти переносилися цими розчинами у формі комплексних іонів, що містять хлориди Na і K, і рідше сульфати і карбонати. Рудоутворення відбувалося в інтервалі 350–200 °С. Кожному типу мінералізації відповідає цілком певний діапазон фізико-хімічних параметрів і хімічного складу рудоутворюючого флюїду. Отримані результати дозволили встановити температури гомогенізації включень і оцінити температури флюїдів під час утворення руд кожної стадії, а також визначити концентрації основних сольових компонентів. Комплексність об'єктів свідчить про високу перспективність мідно-порфірових площ та виділених на них ділянок у ранзі потенційних рудних полів.
Keywords: Кошкарчай; мідно-порфір; гідротермально-метасоматичні зміни; геохімічні; флюїдне включення; умови формування; генетичні особливості