МТ/МВ ДОСЛІДЖЕННЯ В ЗОНІ ЕНДОКОНТАКТУ КОРНИНСЬКОГО ГРАНІТНОГО МАСИВУ - Ільєнко, В.; Бурахович, Т.; Кушнір, А.; Попов, С.; Омельчук, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
У 2018–2019 роках проводились роботи з вивчення глибинної геоелектричної будови складної системи перетину субширотної зони між Андрушівським і Машеринським розломами й субмеридіональними розломами Брусилівським і Вільшанським. Виконано площові синхронні спостереження низькочастотного природного електромагнітного поля Землі іоносферно-магнітосферного походження в широкому діапазоні періодів. Було проведено оцінювання передавальних операторів МТ/МВ полів за допомогою застосування програмного комплексу PRC-MTMV. Отримано оцінки типперів для періоду геомагнітних варіацій від 50 до 3100 с, а також кривих позірного опору й фаз імпедансу від 20 до 10000 с. За інтерпретацією результатів магнітотелуричних досліджень було чітко зафіксовано Брусилівський глибинний розлом у вигляді субвертикальної поверхневої низькоомної аномалії. Аналізуючи ці та попередні роботи, можна констатувати, що в межах Волинського мегаблока УЩ Брусилівський глибинний розлом проявляється аномальною високопровідною (з поверхні) структурою. У межах Росинського мегаблока Брусилівська зона розломів не є повністю аномальною, тільки її окрема складова (Великоєрчиківський розлом) має провідність, яка зменшується майже в чотири рази. Менш чітко виділяєтьсявідносноелектропровідна зповерхні західна межаКорнинськогомасиву, яка, скоріш за все, пов’язана з поверхневою провідністю малопотужних осадових відкладів або тріщинуватістю порід кристалічного фундаменту. Слід зазначити, що на псевдорозрізах магнітотелуричних параметрів пункт SUS (пікет 14 км) не проявився як аномальний, але особливості поведінки кривих для різної поляризації та досить низькі магнітоваріаційні характеристики можуть свідчити про те, що глибинну будову району необхідно віднести до неоднорідної. Тим більше, що цей пункт розташований поблизу зони метасоматично змінених порід з різнонаправленою системою розломів низького рангу. Одним із пояснень цього може бути те, що процеси вторинних змін у гранітоїдах не призводять до підвищення пористості, оскільки розчини, які відфільтровуються, одразу насичуються кальцієм та лугами й заповнюють шляхи міграції флюїдів.