ВИЗНАЧЕННЯ ФОКАЛЬНИХ МЕХАНІЗМІВ МАЛИХ ЗЕМЛЕТРУСІВ ШЛЯХОМ ОБЕРНЕННЯ ЇХНІХ ХВИЛЬОВИХ ФОРМ - Малицький, Д.; Майкесел, Д. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Представлено метод для визначення тензора сейсмічного моменту з використанням тільки прямих Р-хвиль, які реєструються на одній і на обмеженій кількості станцій. Метод базується на роботах авторів, у яких розвинута версія матричного методу для обчислення поля переміщень тільки для прямих Р-хвиль, які поширюються в горизонтально-шаруватому півпросторі від точкового джерела, що представлено тензором сейсмічного моменту. Ми описуємо процедуру визначення фокального механізму малих землетрусів і показуємо її застосування на прикладі двох місцевих землетрусів, які відбулися в регіоні м. Бойзе (США). Визначення тензора сейсмічного моменту шляхом обертання їхніх хвильових форм базується на точковій моделі джерела, а також на методі для визначення синтетичних сейсмограм за допомогою матричного методу для хвиль, які поширюються в пружному, горизонтально-шаруватому середовищі. У роботі показано, що обернення лише прямих Р-хвиль дозволяє зменшити вплив неточності моделі середовища, оскільки прямі хвилі зазнають набагато меншого спотворення через неточність, аніж відбиті й конвертовані. Цей підхід значно поліпшує точність і надійність методу обернення хвильових форм для визначення фокального механізму. Вогнище землетрусу розглядається як точкове із заздалегідь відомим розташуванням і часом виникнення. На основі розв’язку прямої задачі й з використанням т. зв. розв’язку узагальненого обернення розроблено алгоритм обернення спостережуваних хвильових форм з метою визначення компонент сейсмічного тензора М(t).