ЕЛЕКТРИЧНІ ТА ПРУЖНІ ПАРАМЕТРИ УЩІЛЬНЕНИХ ТЕРИГЕННИХ ПОРІД КАРБОНУ СХІДНОЇ ЧАСТИНИ ПІВНІЧНОЇ ПРИБОРТОВОЇ ЗОНИ ДДЗ - Вижва, С.; Онищук, В.; Орлюк, М.; Онищук, І.; Рева, М.; Шабатура, О. (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Геологія, 2025)
Присвячено вивченню електричних й акустичних параметрів ущільнених теригенних порід карбону східної частини північної прибортової зони Дніпровсько-Донецької западини. Установлено, що в атмосферних умовах значення питомого електричного опору сухих екстрагованих порід (питомий електричний опір мінерального скелета) змінюється: для алевролітів – від 6,522 kОмм до 2,782 МОмм (середнє значення 1,033 МОмм); для пісковиків – від 16,18 kОмм до 206,815 МОмм (середнє 27,973 МОмм). Питомий електричний опір порід, насичених моделлю пластової води (мінералізація М=180 г/л), змінюється: для алевролітів – від 3,3 Омм до 26,8 Омм (середнє 8,5 Омм); для пісковиків – від 2,9 Омм до 20,3 Омм (середнє 8,2 Омм). Лабораторними дослідженнями встановлено, що в атмосферних умовах варіації відносного електричного опору лежать у межах: для алевролітів – від 41,2 до 277,9 (середнє 96,2); для пісковиків – від 34,0 до 238,5 (середнє 94,5). Електрометричні дослідження зразків порід у змодельованих пластових умовах (температура t=94-126о С; ефективний тиск реф=41-55 МПа, мінералізація води М=180 г/л) показали, що питомий електричний опір порід змінюється: для алевролітів – від 0,4 Омм до 7,7 Омм (середнє 2,1 Омм); для пісковиків – від 0,4 Омм до 3,5 Омм (середнє 1,3 Омм). Внаслідок закриття мікротріщин та деформації порового простору електричний опір порід зростає із збільшенням тиску. Регресійний зв’язок коефіцієнта збільшення питомого електричного опору з тиском для досліджених порід виражається поліномом 2 порядку. Проведеними дослідженнями встановлено, що у пластових умовах відносний електричний опір порід змінюється: для алевролітів – від 132 до 2480 (середнє 562); для пісковиків – від 81 до 953 (середнє 339). Лабораторні акустичні дослідження швидкостей поширення поздовжніх хвиль у сухих екстрагованих породах показали, що цей параметр змінюється: в алевролітах – від 2616 м/с до 4706 м/с (середнє 3940 м/с); в пісковиках – від 3660 м/с до 4971 м/с (середнє 4245 м/с). При насиченні порід моделлю пластової води цей параметр змінюється: для алевролітів – від 3596 м/с до 5438 м/с (середнє 4681 м/с); для пісковиків – від 4302 м/с до 5463 м/с (середнє 4942 м/с). Фізичним моделюванням пластових умов установлено, що швидкість поздовжніх хвиль змінюється: для алевролітів – від 3763 м/с до 6223 м/с (середнє 5053 м/с); для пісковиків – від 4430 м/с до 5752 м/с (середнє 5176 м/с). Із збільшенням тиску швидкість поздовжніх хвиль зростає унаслідок закриття мікротріщин і деформації порового простору. Залежність збільшення швидкості від тиску описується поліномом 2 порядку. Комплексний аналіз даних лабораторних електрометричних та акустичних досліджень порід дозволив установити кореляційні зв’язки між фільтраційно-ємнісними, електричними й пружними параметрами досліджених ущільнених порід.